![](https://anna.fi/awpo/img/2017/02/Jutta-Gustafsberg.jpg?s=52c6e3bd59ec5b946b4b32b556fd27b9&fit=crop)
Uupumus vei Jutta Gustafsbergin äärirajoille: ”En ollut enää oma itseni”
Eron jälkeen Jutta Gustafsberg on nauttinut vapaudestaan. Yksinäisyys ei pelota, koska hän on treenannut mielensä yhtä vahvaksi kuin kroppansa. Henkisellä tiellään Jutta oli kuitenkin kerran kadottaa itsensä. – Nyt ymmärrän niitä, jotka hurahtavat, hän sanoo.
– Olin koukussa hyvään oloon, Jutta Gustafsberg sanoo.
Eron jälkeen Jutta Gustafsberg on nauttinut vapaudestaan. Yksinäisyys ei pelota, koska hän on treenannut mielensä yhtä vahvaksi kuin kroppansa. Henkisellä tiellään Jutta oli kuitenkin kerran kadottaa itsensä. – Nyt ymmärrän niitä, jotka hurahtavat, hän sanoo.
Jutta Gustafsberg, 43, on totuttu näkemään kroppaansa treenaavana naisena, mutta siinä samalla, kun hän on pumpannut jalkakyykkyjä, hän on myös jumpannut henkistä puoltaan. Siksi viime vuonna tapahtunut ero ei pelottanut häntä.
– Olen treenannut mieltäni vahvaksi, ja vahvuushan punnitaan silloin, kun eteen tulee haasteita. Tiedän nyt, että olen vahva kohtaamaan vaikeuksia.
Henkisyys on uusi fitness
Jutan henkinen polku alkoi jo kolmekymppisenä, jolloin hänen silloinen miehensä Petteri Jussila hukkui kotirannassa. Surussaan Jutta kääntyi meedio Harriet Piekkolan puoleen, sillä hän halusi saada yhteyden Petteriin.
Sen jälkeen Jutta on lukenut alan kirjoja ja yrittänyt siirtää oppimaansa käytäntöön. Hänen suurin oivalluksensa on ollut se, että jokaisen täytyy ottaa vastuu omasta elämästään: jos tuudittautuu siihen, että asiat ovat huonosti, huonoon fiilikseen jää jumiin.
Henkisellä polulla Jutta ei ole yksin. Hän on huomannut, miten henkiset asiat ovat nousseet viime aikoina esiin mediassa ja läheisten puheissa.
– Ennustan, että parin vuoden kuluttua henkisyys on uusi fitness. Siinä täytyy kuitenkin olla tarkkana, kenen oppeja kuuntelee. Moni tekee henkisyydellä bisnestä, ja se on väärin, sillä vaikeassa tilanteessa olevat ihmiset on helppo houkutella mukaan ties mihin.
Vaikka Jutta on ollut kiinnostunut henkisyydestä jo pitkään, henkisellä polulla eteneminen on ollut suorittajaluonteelle ajoittain haastavaa. Hän on tottunut olemaan kaikessa hyvä heti.
Jutta oli hurahtaa kundaliinijoogaan
Muutama vuosi sitten Jutta ei ollut niin vahva kuin nyt. Silloin elämä oli epätasapainossa.
– Tein silloin ihan valtavasti töitä ja meditaatio oli ainoa tapa irrottautua ja nollata. Olin on–off: joko suoritin hirveällä sykkeellä arkeani tai sitten meditoin.
Jutan meditointimuoto oli kundaliinijoogaa, joka poikkeaa muista joogamuodoista. Kundaliinijooga on joogalajeista meditatiivisinta, ja sen tarkoitus on edistää henkistä heräämistä.
Meditoiminen ei ollut Jutalle uutta, olihan hän harrastanut sitä jo kaksitoista vuotta rennolla otteella.
Nyt hän kuitenkin rupesi haastamaan itseään äärirajoille: hän saattoi meditoida kaksi tai kolmekin tuntia putkeen hokemalla yhtä ja samaa mantraa. Syvässä meditatiivisessa tilassa oli mahtavaa olla, sinne eivät tavallisen maailman murheet yltäneet.
Eikä hurahdus jäänyt vain mantran toistamiseen. Jutta alkoi myös ostella hippimäisiä vaatteita ja hoki alvariinsa luomu-sanaa.
– Olin koukussa hyvään oloon, Jutta sanoo.
Välillä oli hetkiä, jolloin meditoiminen kyllästytti.
– Meditointihetken lähestyessä mietin, että plääh, taasko minun pitää mennä. Olisin halunnut tehdä jotain muuta.
Mutta aina kun hän ryhtyi toimeen, meditoiminen oli kuitenkin ihanaa.
Yritin painaa egoani alas
Ennen kuin Jutta ehti hävittää farkkunsa haaremihousujen tieltä, hän pysähtyi: eihän elämä voi olla pelkästään sitä, että istutaan ja meditoidaan. Hän tajusi pysähtyä ajoissa.
– En ollut enää oma itseni. Yritin painaa egoani alas, kunnes oivalsin, että kuka täällä muka sanoo, että henkinen ihminen ei saisi välittää siitä, miltä näyttää. Ulkonäköni on minulle yhä tärkeä. Lisäksi olen menestyksenhaluinen. Haluan näyttää, että henkisyys ja menestys voivat elää sulassa sovussa.
Kokemus on ollut opettavainen. Jutta tajusi, miten tärkeää on osata elää tätä hetkeä: jalka ei saa olla liikaa henkimaailmassa ja tuonpuoleisessa, eikä liioin menneessäkään.
– Kävin rajalla, mutta en astunut sen yli. Minun on nyt kuitenkin helppo ymmärtää niitä, jotka hurahtavat.
Juttu on katkelma Annan nro 6 kansijutusta.
Lue myös:
Testaa, kuka julkkis on sielunsiskosi – Iina Kuustonen, Jutta Gustafsberg vai Anna Abreu?
Kommentit
Miksi aina tämä sama naama ja samat jutut, joissa ei ole mitään todellista sisältöä. Mainosta, että voi taas viedä lihavien rahat.
Kommentit
Miksi aina tämä sama naama ja samat jutut, joissa ei ole mitään todellista sisältöä. Mainosta, että voi taas viedä lihavien rahat.
Virkistä viikkoasi Annalla!
Katso tarjous